EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Siden grækerne ændrede strategi,
har vi fundet det umuligt at holde handelsvejen til byen åben.
I næsten et år
har belejringen også forhindret os i at dyrke vores jord
udenfor murene.
Vores afgrøder er blevet ødelagt,
forsyninger beslaglagt og fiskerbåde plyndret.
De prøvede at slå os i kamp,
og de fejlede.
Nu omringer de os.
Jeg har derfor intet andet valg
end at indføre rationering i hele byen.
Fra og med i morgen.
Kornkamrene kontrolleres af vores soldater,
og der uddeles kun korn efter vores forordninger.
Dette er en stolt by,
og vi er et folk af stort mod.
Krigens hæderkronede dage er slut.
Nu begynder det hårde arbejde.
BELEJRING
Far.
Kan vi gøre en undtagelse for de mænd, der åbner undergrundskanalerne?
De arbejder dag og nat.
Ingen undtagelser.
Lav flere vagtskifter, om nødvendigt.
Men reglen gælder for alle.
Hvor langt har de gravet?
Vi er nået halvvejs til hulerne i Charos.
Men det vil tage flere måneder at nå hele vejen.
Har vi mad nok til det?
Hvis vi håndhæver reglerne ufravigeligt.
Hvis nogen stjæler, må de lide den hårdeste straf
for at afskrække andre.
Hvad med paladsets eget forråd?
Kan vi ikke dele dem?
Jeg behøver ikke mere end alle andre borgere.
Hvor generøst af Dem.
Men en bys ledere skal være på toppen.
Det, byen har brug for, er korn.
Trojanerne er hårde.
De vil forstå jeres standpunkt.
Vi holder ikke nogen bryllupsmiddage.
Hvad skal det betyde?
- Vi har ikke bedt om nogen... - Så er det godt.
Hvorfor er en langsom død bedre end en hurtig?
Hvis vi skal dø, foretrækker jeg at gøre det med ære.
Og gøre modstand.
Odysseus kvæler livet ud af os for at fremprovokere en reaktion.
Jeg vil ikke falde for det og miste flere mænd.
Hvis vi åbner kanalerne, kan vi skabe en forsyningslinje...
Når de tunneller er klar,
er der kun lig tilbage, der kan bruge dem.
Alexandros.
Hvad laver du?
Du kan måske sidde og glo. Men det kan jeg ikke.
Giv mig den.
Pandaros laver problemer for sjov.
Bare ignorer ham.
Og Andromache?
Hvorfor behandler hun mig stadig som en fjende?
Andromache er ligesom sin far.
Lidt stædig.
Hun bliver god igen. Det skal du ikke bekymre dig om.
Du skal ikke bebrejde dig selv.
Hvad mener du?
Du tænker måske, at var du taget tilbage til grækerne,
da du havde chancen, ville de være taget hjem.
- Ville de da ikke det? - Nej, kære.
De havde smidt dig ind i Menelaos' telt,
han stiller sin lyst og straffer dig,
og så havde de fortsat ufortrødent.
Tro mig. Du er ikke den første brud, der er kommet udefra.
Hos trojanere skal man gøre sig fortjent til respekt,
men når man først har den, varer den ved.
Så lad mig fortjene den.
Du skal skrubbe hårdt for at få det af.
I må godt gå nu.
Jer alle. Jeg vasker min mand.
Hun er køn, hende den lille.
Jeg kan trække en dreng ud af skidtet...
Jeg måtte gøre noget.
Jeg kan ikke bare stå og glo hele dagen.
Jeg har vist trukket dig ned i skidtet.
Nej, jeg valgte selv at komme.
Telamon.
Bedstemor siger, vi må give
et halvt brød til hver familie om dagen.
Paladsets ordrer.
Ja, det hørte jeg.
Hvordan kan man leve på så lidt?
Folk er sejere, end du tror.
Jeg hader grækerne.
Også mig.
Jeg skulle kun være her en uge,
og se bare nu.
Du må blive, så længe du har lyst.
Er det fint med din bedstemor?
Hun har brug for en mands hjælp.
Vil du dele din ration med Kino?
Det må jeg vist hellere.
Hunde får ingenting.
Jeg beklager,
men Deres skød er stadig tomt.
Er du sikker?
Vi gjorde jo alt, hvad du sagde.
Vi må bare være tålmodige.
Det skal nok ske.
Vi gør ofre.
- Måske... - Måske skulle jeg snakke med en,
der har styr på tingene.
Andromache...
Undskyld mig.
Jeg vil tale med jer.
Hvad foregår der?
Kender du bakkerne på vej mod Kilikien?
Jeg voksede op der.
Så du kender de små stier?
Ja, hvorfor?
Du skal tage med mig.
Vi rider derud i aften.
Hvordan kan Kilikien hjælpe os?
Kom i tøjet og mød mig udenfor.
Jeg troede ikke, du stolede på mig.
Det gør jeg heller ikke.
- Det er for farligt. - Vi tager afsted, mens det er mørkt.
- Fire mænd... - Grækerne kontrollerer
sletten og havet.
- De har lejre i skovene. - Så tager vi bjergstierne.
Alexandros kan føre an.
Grækerne kender ikke bjergene, som jeg gør.
Hvis jeg kan nå Kilikien, kan jeg bede Andromaches far hjælpe os.
Han kan åbne kanalen fra brændingshulerne i Charos,
mens vi gør det samme herfra.
Grave fra begge sider...
Så kan vi få en forsyningslinje op at køre på den halve tid.
Vi kan få korn, dyr og endda våben.
Og hvis I bliver opdaget? Det er vanvid.
Hvad er det, du altid har sagt?
Det er bedre at dø stående end at leve på knæ.
Er du sikker på det her?
Du begår en fejl.
Alexandros kender ruterne bedre end nogen anden.
- Kan du stole på ham? - Jeg ved det ikke.
Men jeg har i sinde at få et barn med dig.
Og det skal have mad.
Fortæl min far, at jeg elsker ham.
Det er kun tre dage.
Hvis du ikke kommer tilbage...
Jeg er ikke kommet så langt for at miste dig nu.
Hektor.
Tag disse mænd med dig. Det er to af mine bedste.
Alexandros!
Hold hovedet koldt.
Alexandros! Vent!
Alexandros!
Kom så.
Afsted.
De kæmper for sjov.
Når det bliver alvor, så sig til.
Et nyt trojansk flugtforsøg.
To slap væk.
Men denne unge mand er vores.
Lad os snakke.
Hvor var I på vej hen?
Du ved, hvad der sker, hvis du ikke adlyder mig.
Vær ikke dum.
Få den tunge på gled, eller jeg skærer den af.
Hvem er han?
Han er min bror.
Den retmæssige ejer, kong Menelaos.
Tør det smil af.
Hvad?
Din kone...
...er ikke længere din kone.
Uanset hvem hun knepper,
er hun stadig min.
Han knepper hende ikke bare.
Han har giftet sig med hende.
Var det nødvendigt? Han kunne have hjulpet.
Skaf min kone tilbage.
Hektor. Min hest gik i panik.
Det gør en hest, når den ikke stoler på sin rytter.
Vi mistede to gode mænd i dag.
Vi kan hvile os her. Vi tager afsted, når det bliver mørkt.
Hvad laver han?
Det kaldes at tænke, Thersites.
Du skulle prøve det.
Thersites, vent.
Den kender dig.
Det burde den.
Den har boet hos mig de sidste ti år.
Frue.
Ikke nu.
Frue.
Jeg sagde ikke nu.
Der er en anden jordemoder i den nedre bydel.
Hun arbejdede engang her på paladset.
Hvordan mødte du Andromache?
Det blev arrangeret af vores fædre.
Kilikien er en vigtig allieret.
Min far ville skabe den forbindelse.
Et politisk ægteskab.
En politisk alliance.
Men et kærlighedsægteskab.
Kærlighed behøver ikke involvere at smugle nogen væk i en kiste.
Det kan også være en formel udveksling af løfter.
To byer og to familier, der mødes.
Klart.
Alexandros, din kærlighed har rodet os ind i disse problemer.
Min kan måske få os ud igen.
Solen er gået ned. Vi skal afsted.
Det er vigtigt, at vi fortsat fører kontrol med forsyningerne.
Men tunnelarbejderne lider.
Jeg ved ikke, hvor længe vi kan grave mere...
Vi håber, den stringente rationering kun
- vil vare et par uger... - Må jeg sige noget?
Hvad er der?
Det vedrører paladsets kornforråd.
Jeg vil give byen min andel.
Det er allerede blevet drøftet.
Ikke tilfredsstillende.
Et år slog høsten fejl i Sparta, da jeg var barn.
Jeg spurgte min far, hvad han ville gøre.
Han fortalte mig, at der findes to slags kongefamilier.
Dem, der i trængselstider sætter en ekstra lås på paladsets porte,
og dem, der åbner portene.
Jeg giver min andel bort.
Hvad I gør, er jeres valg.
Vær nu sød!
Samira, det her er...
Jeg ved, hvem det er.
Jeg sagde, han skulle komme ind i byen,
hvis forhandlingerne skulle slå fejl.
Og sende mig hunden, når tiden var inde.
Jeg var ikke sikker på, han havde klaret det. Før nu.
Typisk Odysseus.
Har altid en katastrofeplan.
Kan man stole på ham?
Xanthius har tjent mig, siden han var barn.
En enspænder. Foretrækker hunde frem for mennesker.
Han siger, de er mere loyale.
Han har ret.
Ja, Patroklos, jeg stoler på ham.
Hvad så nu?
Det er dig, der får ting til at ske.
Menelaos vil have sin kone tilbage.
Jeg får dig ind i byen, resten er op til dig.
Minoa siger, du har hjulpet dronning Hekabe med at føde.
Jeg bragte din mand, prinsesse Kassandra
og prins Alexandros til verden.
Var Hektor nem?
Han kunne ikke vente med at ankomme.
Alexandros' fødsel var meget hårdere.
Hvad mener du?
Er det sandt, hvad de siger?
At han er vendt tilbage?
Ja.
Han var det sidste barn, jeg hjalp til verden.
Hvorfor?
Spørg dronningen.
Vi må tage det høje bjergpas.
Det er længere.
Men så undgår man at blive set fra nord.
Apollon, giver af sandhed og lys. Hør vores bøn.
Store Apollon, hør vores bønner.
Apollon, sandhedens og lysets giver.
Hør vores bønner.
Apollon, giver af sandhed og lys.
Hektor!
Eetion.
Jeg beklager, vi ikke kunne give besked.
- Hvordan har min datter det? - Hun savner dig.
Jeg har været så bekymret og tænker på hende dagligt.
Hvem er det?
Alexandros, min bror.
Min datter har fortalt alt om dig.
- Du er vokset op her i bjergene, ikke? - Jo.
Du må ønske, du aldrig havde forladt dem.
Hvordan har byen det?
Vi mangler korn og olie.
Folk er begyndt at slagte deres trækdyr.
Alle vores forsøg på at sende mad er slået fejl.
Vi åbner undergrundskanalerne.
Hvis vi kan grave fra begge sider, kan vi om to måneder
have en forsyningslinje fra havet.
Vi kan blive i Troja, indtil grækerne mister tålmodigheden og tager hjem.
- Hvad har du brug for? - Mænd.
De skal grave fra hulerne i Charos. Men arbejdet er farligt.
Min datter er fanget i Troja.
Du finder ikke mangel på frivillige her.
Kom med til byen. Spis. Hvil.
Ypperstepræst, velsign disse mænd.
Dem begge.
Må Apollon velsigne jer
og belønne jeres mod,
så vi sammen kan komme gennem disse krisetider.
Vent.
Stop.
Paladset deler sit eget korn med jer i dag.
Når vi lider, lider vi sammen.
Tak.
Det gør ikke noget.
Jeg ved, hvad I tænker.
Helena af Sparta...
...er grunden til, at Troja har problemer.
Jeg tænker det også...
...hver eneste dag.
Det De gjorde, var modigt.
De er ikke Helena af Sparta.
De er Helena af Troja.
Tak.
Jeg håber, det hjælper.
Her er mere.
Jeg håber, det hjælper.
Der er rigeligt.
Folket kan lide hende.
Hun har et populært greb.
Vi kæmper alle sammen.
Jeg kan ikke overbevise dig om at synes om hende,
men du skal være på hendes side.
Vi er i krig.
Grækerne kvæler byen.
To af mine sønner kan være døde.
Vi har ikke råd til endnu en krig internt i familien.
Forstår du det?
Jeg vil være venligere mod hende.
Tak.
Helena er ikke den eneste, der kæmper.
Det ved jeg.
Jeg ville have en anden vurdering.
Minoa præsenterede mig for en kvinde i den nedre bydel.
Hun hedder Samira.
Og jeg ville spørge dig, om hun dur til noget.
I sendte hende vist bort, efter Alexandros blev født.
Ja, det gjorde vi.
Hun var fuldstændig inkompetent.
Jeg var nær død, og det samme med Alexandros.
Hende kan du ikke bruge.
Beklager.
Agamemnon.
Når de får hende tilbage, hvad gør du så med hende?
Hvad end du beslutter, så har hun kostet mig min datter.
Hun står også til regnskab for mig.
Hektor. Må jeg fortælle dig noget?
Da jeg var hyrde, kom Afrodite til mig
i et syn.
Hun sagde, jeg ville få verdens smukkeste kvinde.
- Den drøm har vi alle haft. - Men min gik i opfyldelse.
Helena er den kvinde.
Derfor gjorde jeg, som jeg gjorde.
Jeg er velsignet af guderne.
- Tror du virkelig på det? - Ja.
Det gør jeg.
Lithos?
Ingen grund til høfligheder.
Jeg er ikke længere din ypperstepræst.
Jeg hører, Troja lider.
Det er derfor, vi er kommet.
Jeg beder i templet her hver dag.
Jeg gør ofringer for jeres by
for at beskytte den.
Du forlod os på et heldigt tidspunkt.
Heldigt?
Har de fortalt, hvorfor jeg gik?
Min far sagde, du ville søge nærhed med Apollon på dine ældre dage.
Det er godt.
Hvorfor anerkendte du mig ikke, da vi kom?
Din bror. Hvorfor er han hos dig?
Han kender området. De små stier.
Så han tager tilbage med dig?
- Selvfølgelig. - Det må han ikke.
Din bror må ikke vende tilbage til Troja, Hektor.
Jeg taler med gudernes autoritet.
Begå ikke samme fejl som din far.
Han må ikke tage tilbage.
Jeg forstår ikke, hvad du siger...
Vælg en.
Vælg.
Dette skete ved hans fødsel.
Og hver dag, siden han vendte tilbage.
Blodet er sort.
Og du ved, hvad det betyder.
Din far trodsede guderne.
Du må adlyde dem.
Sørg for, han aldrig kommer tilbage til byen.
Hvad mener du?
Jeg mener stop ham.
Hvordan du end kan.
Afrodite.
Hvis du valgte mig,
så beskyt Paris nu.
Giv ham den forsigtighed, han mangler.
Før ham hjem.
Kom ind.
Andromache.
Vi venter begge på vores mænds tilbagekomst.
Jeg tænkte, det ville hjælpe at vente sammen.
Vi må afsted.
Når de når til hulen,
skal kanalen i klippen være bred nok til
at rumme æsler og stridsvogne.
Og de graver imod strømmen,
- så det bliver ikke let. - Vi klarer den.
Hvem er det?
En hyrdedatter.
Hun vil ikke svigte jer.
Så ses vi snart under jorden.
Tag dette med hjem. Det er en gave fra vores folk.
Den første af mange.
Kys min datter og fortæl hende, at vi snart ses.
Farvel, Alexandros. Må guderne være med dig.
Han er en god hest.
Pas bedre på ham end ham den forrige.
Hvad er det?
Hedvin.
En af mine kvinder lavede det til mig.
Det virkede, da jeg prøvede at blive gravid.
Eller måske gjorde det.
Jeg ved det ikke.
Jeg lover, det ikke er farligt.
Da jeg var i Sparta, havde jeg udelukkende selskab af kvinder.
Jeg savner veninder.
Hvad med dig?
Mig?
Min mand er den eneste ven, jeg har brug for.
Du er heldig. Det er der ikke mange koner, der kan sige.
Fortæl mig om din datter.
Hvad med hende?
Hvordan er hun?
Hun har altid lignet sin far mere end mig.
Intelligent. Skarp.
Jeg kunne aldrig nå igennem til hende.
Du taler om hende i datid.
Det er vel sådan, jeg har det.
Jeg fik Hermione som meget ung.
Fjorten år gammel.
Jeg var ikke rigtigt klar.
Sandheden er,
at Hermione er lykkeligere uden mig.
Det tror jeg ikke på.
Ikke alle kvinder er skabt til at være mødre.
Hvordan kan du sige sådan?
Ja, det må synes utaknemmeligt.
Men jeg fandt det aldrig let at være mor.
Måske kunne det have været anderledes med en anden mand.
Det bliver det måske en dag.
Jeg håber virkelig, du får, hvad du ønsker.
Nu ved jeg, hvorfor Alexandros forelskede sig så hurtigt.
- Hvad mener du? - Jeg ved det ikke. Du har en...
- Sig ikke skønhed. - Nej.
Du har en charme.
- Jeg har ondt af Menelaos. - Hvorfor?
Han må have været ulykkelig i forsøget på at beholde dig.
Jeg ville ikke såre ham.
Det vil du vel aldrig.
Hvad mener du?
Du kan prøve, så meget du vil.
Smile. Give korn. Vinde deres hjerter.
Men inderst inde ved du, at du ikke hører til her.
Tak for vin.
Odysseus siger, det er tid.
Han vil vide, om du er klar.
Achilleus?
Hvad tror du, havet tænker om det hele, Patroklos?
Vi kommer her og kæmper, bløder,
bliver lappet sammen
og kæmper igen.
For os er det alt.
Men for havet?
Ja, jeg er klar.
Hvornår rykker vi?
Når det er sikkert.
Vi skal ride stærkt.
Det skal du ikke være bange for.
Hektor.
Hvis vi ikke når frem...
Jeg ville ikke vanære vores by.
Jeg forelskede mig. Det er alt.
Troja er mit hjem nu.
Jeg vil gøre alt for Trojas befrielse.
Hvad, hvis du aldrig måtte se Helena igen?
Alt andet end dét.
Jeg har ødelagt det hele, har jeg ikke?
Hvis gudinden virkelig kom til dig,
så beskytter hun dig.
Tror du det?
Er de stadig ikke tilbage?
Ikke endnu.
Kan I ikke sende nogen ud?
Gid vi kunne.
Tillykke.
Deres gestus til byen blev tydeligvis værdsat.
Jeg gjorde, hvad jeg følte var rigtigt.
Nu undervurderer De Dem selv.
De er blevet byens formål og samlingsmærke.
På én dag.
Der skal mere til end et kønt ansigt for at vinde en krig.
Men åbenbart ikke for at begynde den.
Kom så.
Vi rider i kanten af sletten ind i den nedre bydel.
Se.
Det derude kan give os mad i månedsvis.
Hen til ilden med ham.
Er du hundeelskeren?
Vis os vejen.
Der er noget andet, du skal vide.
Alexandros forlod byen for to dage siden.
Andromache?
- Hvad er der galt? - Der er nogen i græsset.
Det er bare vinden. Kom.
Sådan bevæger vinden sig ikke.
Løb, bror.
Du klæder dig endda som dem nu.
Det gør du også.
Jeg hører, én mand ikke er nok for dig.
Du skulle have fortalt, at Menelaos ikke tilfredsstillede dig.
Jeg havde gerne stillet op.
Hvis du skal være løs på tråden,
- så vælg da en rigtig mand. - Som dig?
Ingen er bedre med et sværd.
Ikke det?
Du havde chancen for at få min hånd.
Du tabte.
- Menelaos vandt slaget. - Agamemnon vandt.
Og så gav han dig til sin lillebror.
Hvor smigrende at blive sendt rundt mellem mænd.
Og her er jeg så
for at sende dig tilbage til din konge.
Hvor er din trojanske prins nu?
Han er her på paladset.
Og når han finder dig, slår han dig ihjel.
Det tvivler vi vist begge på.
Hvis han da overhovedet er her.
Hvordan kunne han gå?
I har omringet byen.
Rotter finder altid en vej ud.
Hvor kan han være taget hen?
Thrakien?
Lykien?
Kilikien?
Jeg har jo sagt...
Ja.
Han er her.
I Troja.
Hvorfor forhindrer han så ikke, at jeg stjæler hans brud?
Fare. Her.
Jeg kan mærke det.
Jeg kan se det.
Rolig nu.
Han vender tilbage.
Det må han ikke.
Det er dem. Åbn portene.
Ikke en lyd.
Vi går sammen.
Ned ad trapperne til hoveddøren.
Kom så.
Jeg elsker ham.
Jeg elsker ham, Achilleus.
Og?
Du ved bedre end nogen,
at jeg ikke elsker Menelaos.
Det har jeg aldrig gjort.
Det vedkommer ikke mig.
Det bør det.
Du tager en kvinde, du beundrer, med magt
tilbage til en mand, hun afskyr.
Jeg adlyder ordrer.
Den Achilleus jeg kendte, adlød ingen.
Han stod kun til regnskab for sig selv.
Den Achilleus jeg kendte,
egnede sig til mig.
Det her er krig.
Ikke en dum leg.
Det her er ikke krig.
Det er dig, der bryder ind i en forsvarsløs kvindes kammer
for at tilfredsstille en mand, jeg ved, du ikke respekterer.
Det er under din værdighed,
min kriger.
Og du ved det.
Kom med mig nu,
og gør en ende på krigen øjeblikkeligt.
Hæren pakker sammen, og mændene tager hjem.
Ikke mere meningsløs lidelse.
Det kan jeg ikke.
Gør, hvad du vil,
men jeg går ikke med frivilligt.
Er det sandt, at de er på vej?
Ja, de er på vej.
Dig. Hent prinsesse Helena.
Hvis du bliver her, bliver der blodsudgydelser
og ødelæggelse.
Hverken du eller jeg går fri.
Tro mig.
Krig rammer alle.
Men som kriger
må du også forstå,
at det er bedre at dø med ære end at overgive sig i skam.
Hektor! Alexandros!
Med kong Eetions hilsener.
Den første af mange.
Gik han med til det?
De er allerede begyndt at grave.
- Hvor er hun? - Løb op til hende.
Du er i sikkerhed.
Far.
Jeg var død, hvis det ikke var for ham.
Hvad skete der?
Dronningen bliver.
Gør, hvad du kan for at beskytte hende.
Hun får brug for det.
Helena!
Det er dig...
- Hørte du os ikke ride ind? - Nej.
Jeg...
Hvad er der galt?
Ikke noget.
Jeg var bare bange for, du ikke nåede tilbage.
Det er alt.
Nu er jeg her.
Jeg ventede en varmere velkomst.
Undskyld.
Min elskede.
Hør. Vi gjorde det.
Om to måneder vil Kilikien kunne sende nok forsyninger
til at give mad til hele byen.
Vi klarer os. Hører du?
Vi hører til her nu.
Hold om mig.
Hvad fortæller du Odysseus?
At vi kunne have givet ham et lig tilbage.
Er det, hvad Menelaos gerne vil knalde?
Desuden...
Så har jeg noget, Odysseus bliver endnu gladere for.
Oplysninger.
Kilikien.
Siger det dig noget?
Oversat af: Flemming Dørken